Rádo se dnes říká, že tradiční demokratický souboj mezi levicí a pravicí vyčpěl, vyšuměl, vyprázdnil se. Výrazně (a absurdně) nám to předvádí česká pětikoaliční vláda jako slepenec rádoby pravice s ultralevicí. Výsledkem je jakési „zprůměrování“ politiky na cosi rozblemcaného kdesi neurčitě uprostřed (nebo úplně mimo?), prováděného tak, že udržuje část pravicově myslících voličů v iluzi, že pod nálepkami „liberální demokracie“ a „evropské hodnoty“ se pořád i pod viditelnou levicovou politikou ještě skrývá něco pravicového.
(Pokračování textu…)